![lionel messi cel mai bun jucator argentina cupa mondiala lionel messi cel mai bun jucator argentina cupa mondiala](https://www.antena3.ro/thumbs/landscape/2022/12/18/lionel-messi-cel-mai-bun-jucator-argentina-cupa-mondiala-806231.webp)
Istoria Cupelor Mondiale este plină de goluri care au rămas întipărite în amintirea fanilor. Datorită frumuseţii lor, dar şi pentru ceea ce au însemnat la un anumit moment.
Antena.ro3 vă propune să revedeţi zece dintre cele mai frumoase şi mai importante reuşite de la Cupa Mondială, fără ca acestea să fie incluse într-un clasament, pentru că un top care să fie unanim acceptat este imposibil de realizat. Doar bucuraţi-vă de goluri!
Pele vs. Suedia (1958) - Cupa Mondială din 1958 l-a anunţat lumii pe Edson Arantes do Nascimento. Pele, aşa cum îl ştie toată lumea. Brazilianul nu împlinise încă 18 ani când şi-a condus echipa spre primul din cele cinci titluri mondiale. În Suedia, a marcat 6 goluri, inclusiv două în finala cu ţara gazdă. Despre unul dintre ele se vorbeşte şi astăzi.
Carlos Alberto vs. Italia (1970) - Golul lui Carlos Alberto a precetluit cucerirea celui de-al treilea titlul mondial de către Brazilia, care a învins Italia cu 4-1 în finala din Mexic. În acelaşi timp, poate fi considerat apogeul fotbalului jucat de naţionala pe care mulţi o consideră încă cea mai bună din istoria fotbalului.
Cruyff vs. Brazilia (1974) - A fost precum un transfer de putere. Jocul încântător al brazilienilor a fost dus la un alt nivel de Olanda, reprezentanta fotbalului total. Portocala mecanică şi-a asigurat prezenţa în finala Cupei Mondiale din 1974 după o victorie cu Brazilia. Iar Johann Cruyff, cel mai important jucător olandez, nu putea lipsi de la întâlnirea cu istoria.
Archie Gemmill vs. Olanda (1978) - În 1978, Olanda se îndrepta spre a doua finală consecutivă de Cupă Mondială. Parcursul nu a fost la fel de uşor ca în urmă cu patru ani, iar vicecampionii lumii, fără Cruyff de această dată, au pierdut surprinzător în prima fază a grupelor în faţa Scoţiei. Golul lui Archie Gemmill a fost o adevărată capodoperă.
Nelinho vs. Italia (1978) - Rămânem în Argentina şi ne reîntâlnim cu un brazilian. În finala mică a Cupei Mondiale din 1978, Brazilia a învins Italia cu 2-1. Sud-americanii au egalat cu această execuţie a lui Nelinho, care, de atunci şi până în prezent, este nevoit să spună de fiecare dată când este întrebat de acel gol că nu a vrut să centreze, ci să dea la poartă.
Maradona vs. Anglia (1986) - De pe lista celor mai frumoase goluri din istoria Cupei Mondiale nu putea lipsi Maradona, cu reuşita sa din sfertul de finală cu Anglia din 1986. Între acest gol şi cel al lui Carlos Alberto din 1986 se dă lupta pentru titlul de cel mai frumos gol marcat vreodată la un turneu final.
Roberto Baggio vs. Cehoslovacia (1990) - Toto Schillaci a fost eroul Coppei del Mondo, dar Roberto Baggio a marcat golul turneului. O acţiune personală splendidă, la care apărarea cehoslovacă nu a avut răspuns.
Saeed Al Owairan vs. Belgia (1994) - În 1994, în Statele Unite, Arabia Saudită îşi făcea debutul la Cupa Mondială şi era una dintre surprizele turneului. Saudiţii s-au calificat în optimi dintr-o grupă cu Olanda şi Belgia, golul decisiv, marcat de Al Owairan împotriva belgienilor, devenind imediat un hit.
Bergkamp vs. Argentina (1998) - Până la generaţia din 2010, care a pierdut finala cu Spania, nicio altă naţională a Olandei nu s-a apropiat la fel de mult de performanţele echipei din anii '70 precum cea din 1998, semifinalistă în Franţa. Pentru a intra printele cele mai bune patru echipe ale lumii, olandezii au avut nevoie de geniul lui Bergkamp, care a înscris golul decisiv în sfertul de finală cu Argentina. O bijuterie.
Maxi Rodriguez vs. Mexic (2006) - Există un mod mai frumos de a-ţi califica echipa în turul următor la Cupa Mondială? Execuţia din prelungirile optimilor de finală din 2006 a rămas apogeul carierei lui Maxi Rodriguez.
Bonus: Hagi vs. Argentina (1994) - Golul care a dus România printre cele mai bune opt echipe ale lumii, o performanţă rămasă unică pentru fotbalul românesc. Memorabil rămâne şi comentariul lui Cristian Ţopescu.