![mia le roux este prima castigatoare surda a titlului miss africa de sud stiu cum este sa fii exclusa mia le roux este prima castigatoare surda a titlului miss africa de sud stiu cum este sa fii exclusa](https://www.antena3.ro/thumbs/landscape/2024/08/11/mia-le-roux-este-prima-castigatoare-surda-a-titlului-miss-africa-de-sud-stiu-cum-este-sa-fii-exclusa-916965.webp)
O cititoare The Guardian se adresează specialistei în relații de familie a publicației cu o problemă ce o frământă: „Părinții mei sunt căsătoriți de 31 de ani. În februarie, tatăl meu ne-a spus că mama are o aventură, nu neapărat o relație sexuală, ci o prietenie extrem de strânsă cu colegul ei de muncă de peste cinci ani. După ce a găsit scrisori de dragoste adresate ei, tata a spus că vor încerca să rezolve problema. Știu că amândoi au spus și au făcut lucruri de care nu sunt mândri, dar asta nu m-a deranjat. Ceea ce m-a deranjat cu adevărat este că mama mea tocmai a plecat, refuzând să ne spună unde merge. Mai rău este că acum pare că încearcă să-l facă pe tata responsabil pentru toate problemele lor din căsătorie. Ea l-a acuzat că a ruinat relația noastră cu ea pentru că el a fost foarte deschis în încercarea de a trece peste. Cu toate acestea ea a fost distanțată, furioasă și sincer neplăcută de când am aflat. Cred că întrebarea pe care o am este cum vorbești cu cineva care nu vrea să vorbească? Și este într-adevăr sarcina noastră să salvăm o relație pe care mama pare că nu o mai vrea?”
Mariella, expertă în relații pentru The Guardian răspunde: „Medierea dintre părinți nu este o poziție de invidiat, mai ales atunci când cel puțin unul dintre ei nu este interesat să facă acest lucru. Alegerea unei părți în orice separare este cel mai bine evitată și niciodată mai mult decât atunci când cei implicați sunt părinții tăi. Reticența dvs. de a îi vedea separați și dorința dvs.de a minimiza daunele este evidentă. Dar ce înseamnă totuși "nu este o relație sexuală"? Când există un interes romantic, există de obicei o aventură, indiferent de cât de mult cei implicați încearcă să minimalizeze această parte. Tatăl tău pare să se bazeze pe sensibilitățile tale, penru a își ține copii de partea lui.
Nu am cum să știu exact de ce mama dvs. a reacționat în acest fel și a dispărut, dar sugerează că nu dorește să fie găsită sau convinsă să-și regândească decizia. Asta ar putea fi din cauză că este nerezonabilă, dar există și posibilitatea ca ea să se gandească mult și cu tărie dacă să facă această mișcare. Dacă s-a gândit la asta de multă vreme ar explica și de ce a optat pentru o asemenea distanțiere bruscă, fără a lăsa ușile deschise pentru reconciliere. Părerea mea este că decizia mamei tale de a pleca este sfârșitul unui drum lung, mai degrabă decât începutul unei negocieri. Versiunea dvs. și versiunea părinților dvs. a relației lor sunt probabil foarte diferite și acest lucru ar putea fi o ocazie de a asculta în loc de a judeca. Mama ta se poate comporta într-un mod pe care nu îl recunoști sau aprobi, dar sunt sigură că are motive pentru acțiunile ei care au sens pentru ea, chiar dacă par ciudate celor din jur.
Cuplurile tind să le arate copiilor o altă față decât își arată unul altuia , așa că tu ești cel mai puțin probabil să aibă acces la imaginea completă în care aceștia se află, indiferent de cât de atentă ai fost la dinamica dintre cei doi. Cel mai important aspect din din punctul meu de vedere ești tu. Răspunsul simplu la întrebarea dvs., în afară de a vă recomanda să refuzați să luați o parte, este să fiți deschisă pentru că aceasta nu este problema dvs. de rezolvat. Poate să vă pare rău pentru tată și să fiți frustrată de acțiunile mamei dar ei la fel ca tine, sunt adulți.
Dacă tatăl tău este deschis să meargă înainte, atunci profită de asta și incearcă să-l ajuți. În ceea ce o privește pe mamă, ea poate fi acaparată de sentimentul de vinovăție. Sunt sigură că și ea ar putea fi înțeleasă. Nu există întotdeauna un răufăcător, iar căutarea cuiva de învinovățit poate fi bolnăvicioasă. O căsătorie lungă de 30 de ani este o poveste de succes în sine și dacă trebuie să se încheie este mai bine să sărbătorim triumfurile și luptele implicate, decât să dezgropam părțile proaste.
Cel mai bun răspuns al tău este să oferi empatie celor doi părinți și înțelegerea că uneori, în ciudă eforturilor noastre de a fi cât mai buni, suntem cu toții doar oameni.”
Sursă: The Guardian