![dr radu tincu despre medicina defensiva este extrem de nociva si duce la migratia fortei de munca dr radu tincu despre medicina defensiva este extrem de nociva si duce la migratia fortei de munca](https://www.antena3.ro/thumbs/landscape/2024/08/14/dr-radu-tincu-despre-medicina-defensiva-este-extrem-de-nociva-si-duce-la-migratia-fortei-de-munca-917734.webp)
„Vă aflați la începutul unei noi campanii electorale în care dumneavoastră, politicienii, vă pregătiți să cuceriți alegătorii și să le depozitați speranțele pentru încă patru ani. Dar nu cumva ați uitat un punct esențial în platformele program cu care tocmai ați intrat în campania electorală? Cu ce drept ne cereți votul, câtă vreme nu spuneți nimic despre ce veți face pentru ca legile din următorii ani să nu mai fie legi date de impostori și hoți, în apărarea imposturii și a hoției? Cine ne apără pe noi, alegătorii, de următoarea Ordonanță 13?”, întreabă semnatarii.
Scrisoarea publică în cinci puncte cere viitorilor parlamentari să înfiinţeze un Registru Naţional al Diplomelor, disponibil online, şi care să poată fi accesat de orice curios. De asemenea, se propune ca toţi angajaţii din instituţiile publice să semneze o declaraţie pe proprie răspundere legat de autenticitatea actelor de studiu. Se cere totodată şi eliminarea sporului de doctorat pentru toţi angajaţii din sistemul public, precum şi obligativitatea publicării CV-urilor şefilor instituţiilor publice.
O altă iniţiativă cerută de intelectualii de frunte ai ţării este redactarea unui Statut al Demnitarului, cu standarde de etică şi integritate obligatorii pentru toţi candidaţii.
Scrisoare deschisă către viitorii senatori şi deputaţi ai României
Stimați politicieni, viitori senatori și deputați,
Vă aflați la începutul unei noi campanii electorale în care dumneavoastră, politicienii, vă pregătiți să cuceriți alegătorii și să le depozitați speranțele pentru încă patru ani. Dar nu cumva ați uitat un punct esențial în platformele program cu care tocmai ați intrat în campania electorală? Cu ce drept ne cereți votul, câtă vreme nu spuneți nimic despre ce veți face pentru ca legile din următorii ani să nu mai fie legi date de impostori și hoți, în apărarea imposturii și a hoției? Cine ne apără pe noi, alegătorii, de următoarea Ordonanță 13?
Veți fi în următorii ani cei care, ca membri ai Parlamentului, unica autoritate legiuitoare a țării, veți face propuneri legislative și veți vota legile care ne vor jalona tuturor viețile. Dorim să ne spuneți ce veți face pentru a deparazita viața publică și instituțiile statului de „frăția penal-academică“, de pegra falsificatorilor de diplome, a plagiatorilor de licențe și doctorate, de mistificatori care și-au inventat biografii mincinoase pentru a primi funcții și demnități, pe scurt, pentru a obține, prin înșelăciune, votul românilor? Ce veți face cu oamenii lipsiți de calificări și de competențe reale, care și-au falsificat actele de studii, și-au cumpărat titluri academice și au inventat episoade de viață doar pentru a simula abilități pe care nu le-au avut niciodată? Ce veți face cu cei care gestionează bugetul și resursele acestei țări, care fac trafic de influență, promovează legi și iau decizii prin care spoliază și corup societatea în care trăim?
Sărăcia, lehamitea, disperarea care au împins milioane de români în afara granițelor se datorează în cea mai mare măsură impostorilor. De trei decenii, ei comit nestingheriți un adevărat genocid spiritual. Într-o țară în care managementul contraselecției a devenit metoda de guvernare – nu mai contează cât de agramați, de nepricepuți, de proști sunt cei numiți în funcții publice –, senzația pe care o avem este de moarte lentă a unui întreg popor. Contraselecția e boala letală a României, pentru că ea secătuiește rezervorul de inteligență și moralitate care asigură forța oricărei națiuni. Ea suprimă în fașă elitele și performanțele acestei țări.
Acest dezastru poate fi oprit doar prin voință politică și prin asumarea unor decizii ferme. Vă solicităm, deci, să promovați în campania dumneavoastră actele normative care să reglementeze introducerea măsurilor de mai jos și să ne garantați că, odată aleși, le veți adopta urgent:
1. Înființarea unui Registrului Național al Diplomelor (RND), gestionat de o autoritate în subordinea Ministerului Învățământului, care să alcătuiască o evidență informatică (bază de date) accesibilă pe internet oricărei persoane interesate. În Registrul Național al Diplomelor trebuie să figureze toate diplomele de studii emise pe teritoriul României începând cu anul 1990, pentru învățământul liceal, universitar și postuniversitar, atât de stat, cât și privat. Este revoltător și inacceptabil faptul că Ministerul Învățământului nu are niciun control asupra emiterii actelor de studii pe teritoriul României, furnizând instituțiilor de învățământ doar suportul fizic (hârtia) pe care sunt tipărite diplomele!
2. Instituirea obligației legale ca toți angajații din instituțiile de stat să dea declarații pe proprie răspundere, prin care să-și asume, sub sancțiunea legii penale, faptul că actele de studii depuse la angajare sunt autentice. De asemenea, angajatorii să fie obligați să afișeze, pe site-ul fiecărei instituții de stat, listele centralizate cu numele angajaților și elementele de identificare ale diplomelor. Studiile angajaților statului trebuie să fie publice, așa cum sunt și averile lor, verificate de o autoritate națională, pe baza declarațiilor de avere.
3. Modificarea de urgență a art. 14 din Legea 153/ 2017 (cunoscută drept Legea salarizării), în sensul eliminării sporului de doctorat pentru toate persoanele angajate în sistemul public, cu excepția celor care lucrează în domeniile învățământului, cercetării, culturii și sănătății. Este imperios necesar ca titlul de doctor să revină la semnificația lui firească, de atestare a excelenței academice, nu de marcă a „succesului“ social! O astfel de măsură legislativă ar opri inflația de doctorate obținute de persoane cu profesii complet irelevante în raport cu un astfel de titlu academic.
4. Introducerea obligativității postării CV-urilor pe site-urile instituțiilor publice, pentru toate persoanele din sistemul public care ocupă funcții de conducere. De asemenea, instituirea unui model unic de CV, cu norme stricte de completare, pentru toate persoanele angajate în sistemul public. Este revoltător să existe instituții de stat conduse de persoane care au CV-urile „la secret”, guvernanți și politicieni cu biografii care nu pot fi verificate de nimeni. Obligativitatea completării unui model unic de CV ar face imposibilă omiterea unor perioade din biografia profesională, sau redenumirea instituțiilor în care o persoană a lucrat înainte de 1989. Astfel, n-am mai fi siliți să citim în zilele noastre minciunile insultătoare prin care foștii ofițeri de Securitate se prezintă, la depunerea candidaturii sau la numirea în funcții publice, drept „ofițeri de informații“.
5. Redactarea unui Statut al Demnitarului, similar Statutului Funcționarilor Publici, în care să fie prevăzute standardele de etică și integritate obligatorii pentru persoanele care își depun candidatura, ori sunt numite în funcții în urma procesului electoral. Printre incompatibilitățile care trebuie instituite obligatoriu sunt condamnările penale pentru fapte de corupție sau alte fapte grave (chiar dacă au fost amnistiate), anchetele penale în curs pentru acte de corupție sau alte fapte grave, precum și colaborarea sau apartenența la structurile represive ale statului comunist, constatată definitiv de o instanță de judecată.
Societatea, noi, cei care vă alegem, suntem îndreptățiți să știm că există un mecanism legal eficient și neșantajabil de control al competențelor și moralității celor care vor ocupa punctele-cheie în societatea românească. Nimeni n-ar urca într-un autobuz condus de cineva care nu are licență de șofer de transport public sau despre care se știe că și-a falsificat licența. Credeți oare că alegătorii dumneavoastră sunt dispuși să se lase pe mâna celor care nu au nici o competență din cele pe care le presupune funcția ocupată prin impostură? „Oamenii care înșală“, impostorii, sunt cei care ne împing astăzi în prăpăd. Nu mai putem – pur și simplu nu se mai poate! – să asistăm în tăcere la moartea lentă a acestei țări încăpute pe mâna lor.