![sectorul din bucuresti in care masinile parcate pe trotuar vor fi ridicate sectorul din bucuresti in care masinile parcate pe trotuar vor fi ridicate](https://www.antena3.ro/thumbs/landscape/2024/08/21/sectorul-din-bucuresti-in-care-masinile-parcate-pe-trotuar-vor-fi-ridicate-918806.webp)
Noua listă de medicamente compensate şi gratuite, care va intra în vigoare în primul semestru din 2014, la şase ani de la ultima actualizare, cuprinde 1.320 de substanţe active, 140 din ele fiind molecule noi, potrivit unui proiect al Ministerului Sănătăţii.
Ministerul Sănătăţii a pus în dezbatere publică, până în 27 martie, un proiect de hotărâre de Guvern (HG) privind modificarea şi completarea HG din 2008 pentru aprobarea Listei cuprinzând denumirile comune internaţionale corespunzătoare medicamentelor de care beneficiază asiguraţii, cu sau fără contribuţie personală, pe bază de prescripţie medicală, în sistemul de asigurări sociale de sănătate.
Lista cuprinde în total 1.320 de denumiri comune internaţionale - DCI (substanţe active), dintre care 140 sunt molecule noi sau la care a fost extinsă recomandarea terapeutică şi pentru alte suferinţe, scrie Mediafax.
Potrivit proiectului, sunt compensate cu 90% 157 de substanţe active, iar cu 50% - 241.
Pentru programele naţionale sunt prevăzute 336 de DCI-uri, dintre care 101 pentru oncologie. În plus, pentru toate tirpurile de transplant sunt 173 de DCI-uri.
De asemenea, 152 de substanţe active sunt corespunzătoare medicamentelor gratuite de care beneficiază copiii până la 18 ani, tinerii de la 18 la 26 de ani dacă sunt elevi, ucenici sau studenţi, dacă nu realizează venituri, precum şi gravide şi lehuze, în tratamentul ambulatoriu.
Cele mai multe molecule noi sunt destinate, în principal, tratării cancerului, diabetului, afecţiunilor cardiovasculare, afecţiunilor psihice, hepatitelor cronice de etiologie virală, precum şi bolilor rare fără a se limita doar la aceste patologii.
După anul 2008, în România pacienţii nu au mai avut acces, în regim compensat, la tratamente noi. În felul acesta, se produce un decalaj considerabil între tratamentele disponibile pacienţilor din alte ţări europene şi pacienţii români, dar şi o limitare a drepturilor acestora la tratamente de ultimă generaţie.